- Är du okej? - Ja, alltså...
...mitt huvud sitter ju kvar.
- Du behövde inte döda honom. - Det var han eller grabben.
Jag kunde ha hindrat honom.
- Jag vågade inte chansa, särskilt inte nu. - Vad menar du?
Vi har fått vårt svar.
- Det är honom de är ute efter. - Det visste vi ju redan.
Vi visste inte att han var nyckeln till det Handen söker.
Ordvalet är ingen slump.
Är han nyckeln? Till vad? Deras överlevnad?
En nyckel brukar ha ett lås.
- Jag antog att det var en metafor. - Det är det inte.
Tror du att Danny bokstavligen kan öppna nåt?
Det är nåt som är värt att dö för.
Jag är ett vapen, inte en nyckel.
- Så vitt du vet. - Vad skulle jag kunna öppna?
Jag vet inte. Det är nog därför de inte har dödat mig.
De vill ha mig på sin sida.
Det stämmer att Iron Fists chi är ett vapen.
Men jag har hört talas om att den används till annat också.
Till att försegla saker eller till att öppna dem.
Är Handen i New York för att han ger dem tillträde
eller öppnar nåt?
Kom igen.
Det är ju vansinne.
Det kvittar om du tror på det. De gör ju det.
Han var medlem i Handen,
en organisation grundad av lögnaktiga psykopater.
Han är inte att lita på.
Jag förstår det, men som jag ser det, har vi bara ett alternativ.
Vad menar du?
Vi måste hålla Iron Fist så långt borta från dem som möjligt.
Det låter galet, men det är det enda vi kan göra.
Jag har ägnat mitt liv åt den här kampen. Ni behöver mig.
Vi behöver varann.
Det är så här de jobbar.
De orsakar splittring och försvagar oss.
De får oss att ifrågasätta de vi litar på.
Danny, ta ett djupt andetag och lugna ner dig.
Sluta säga åt mig att lugna ner mig! Det är ju det här de vill!
De vill distrahera er och få er att vända mig ryggen.
Sowande ljög inte.
Hur vet du det?
Hans hjärtslag höll rytmen.
Hur slog hans hjärta när han hoppade på mig?
Det är Handen. Du vet hur de jobbar.
Och nu vet vi att det är dig de behöver.
Stick, det är en fälla.
Om Alexandra får tag i dig, är kriget förlorat.
Det kan jag inte tillåta.
Han kanske kan ligga lågt eller...
Vi borde gömma honom.
Vi har inte tid med det här!
De jagar våra vänner och familjer. De slutar inte där.
Ni hörde vad han sa. New York kommer att bli ödelagt.
De vill ha mig för att jag är den enda som kan krossa dem.
Jess?
Hur ska vi gömma honom?
Okej.
Då gör jag det utan er.
Jag har redan förlorat en stad. Jag tänker inte förlora en till.
Inte jag heller.
Jaså?
- Ska du hålla kvar mig mot min vilja? - Jag hör vad du säger.
Ingen älskar stan mer än jag, men du får inte gå.
Visst.
- Vill du verkligen göra det här? - Nej, men jag gör det om jag måste.
Som du höll tyst om din flickvän.
- Det är historia. - Nej.
- Vi står på samma sida. - Det känns inte så.
- Inte nu längre. - Gör inte så här.
Ni borde verkligen flytta på er nu.
Stanna här. Vi kan skydda dig.
Du måste lugna ner dig.
Det är det som är problemet.
Jag har slut på lugn.
Hallå! Det räcker nu.
Tvinga mig inte att använda den.
Förlåt för det här.
EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
Vilket härligt sätt att tillbringa första tiden i frihet.
Ja. Tänk att det var det här som krävdes för att vi skulle prata igen.
Jag är inte bra på att hålla kontakten. Men du kunde ha ringt.
Kanske det.
Håller det där?
Det är en timmerknut. Ju mer han drar, desto hårdare dras den åt.
- Repet är inte problemet. - Det är näven.
När han åkallar den, brakar skiten loss.
Hur lång tid har vi på oss?
- Svårt att säga. En timme, kanske. - Vi måste ta reda på vad han kan öppna.
Midland Circle är deras högkvarter.
Det vet vi redan.
Matty, återvände du nånsin dit?
Återvände? Har du varit där tidigare?
Ja. Förra året när jag utredde Handen
ledde spåret mig till en byggarbetsplats som sen blev Midland Circle.
Det var ett hål där som var mer än 100 meter djupt.
- Mitt i New York? - Ja.
Kom du ihåg det nu?
Kände du nåt längst ner i hålet?
Jag tror inte det. När byggnaden var klar, försvann hålet.
- Är du säker på det? - Nej.
Du svarade inte på frågan. Varför har du inget sagt?
- Det var inte viktigt. - Lägg av.
- Vi hade nog att tänka på. - Vad är det du döljer?
Jag var där med Elektra.
Det var ett misstag att inte berätta om henne.
Nästa gång du råkar glömma nåt som påverkar oss...
- Du är ingen öppen bok själv. - Vad menar du?
Ingen gräver i ditt förflutna.
Du har inget med det att göra. Mitt förflutna försöker inte döda oss.
Klockan går.
Vi måste gå till Midland om vi ska få veta mer.
Vi tog oss knappt ut sist. De lär vänta på oss.
- Hon har rätt. - Hur hittar vi det han kan öppna?
Arkitekten?
Min klients man. Din flickvän försökte döda honom.
Han designade stället.
- Vet han vad Danny har med det att göra? - Det är värt ett försök.
Bäst att ni sätter fart.
Du, då?
Nån måste passa honom,
helst nån som klarar av en snyting.
Jag vet att du är vaken.
Ja, det är jag.
Du har sovit i flera timmar.
Tack.
Jag trivs här.
I New York?
Nej.
Med dig.
TILL MINNE AV ELEKTRA NATCHIOS UPPENBARELSEBOKEN 21:4
SACRED SAINTS KYRKOGÅRD
- Danny är fortfarande avtuppad. - Bra.
När man har jagat de här skitstövlarna i åratal
får man höra talas om all skit de har gjort.
Till och med efter att de är borträknade och döda...
...håller det en vaken om nätterna.
Var hittade du den här skithögen?
Ett lager vid 151st och Amsterdam.
Han anlitade ungdomar från Harlem som städteam och lät dem
förstöra kroppar i ett övergivet lager i Chinatown.
Vårt högkvarter. Kropparna var de som återstod av oss.
Ha koll på honom. Jag ska ta hand om det här.
Vad menar du?
Handen-relaterat eller inte. Det var ändå ett mord.
Du har rätt. Ju mindre du vet, desto bättre.
- Ska du göra dig av med kroppen? - Ja. Nåt i den stilen.
Ja, du har rätt.
Ju mindre jag vet, desto bättre.
Berätta hur en advokat som arbetar ideellt har råd med en sån här våning.
Det märks inte nu, men det sitter en neonskylt tvärs över gatan.
Den håller folk vakna på nätterna, men stör inte mig.
Okej.
Dessutom hjälper jag hyresvärden ibland.
Jag är inte stolt över det, men jag spöar upp folk som är sena med hyran.
Jag hoppas att du skämtar.
Ursäkta röran.
Det är lugnt. Du skulle se min lägenhet.
Arbetar du hemifrån?
Jag hade en partner förut. Vi hade ett kontor.
Och?
Nu har vi inte det.
Är du klar?
Ja.
Är allt bra?
Ja. Visst.
Nu går vi.
Det här hittades på ett av Sowandes lager.
Det levererades säkert av vår goda vän Stick.
Sowande har varit med oss ända sen vi lämnade K'un-Lun.
Denna förlust lär drabba hela vår organisation.
Nu har det hänt.
Så här ser dödlighet ut.
- Vi kunde ha förhindrat det. - Han lät sig tillfångatas.
- Vi försökte inte ens hitta honom. - Snälla.
- Nu ska vi inte låtsas sörja. - Låtsas?
Som om vår tid tillsammans alltid varit smärtfri.
Som om vi aldrig varit oense.
Som om vi alla inte hade överlevt mordförsök
iscensatta av andra i det här rummet.
Nu mer än nånsin måste vi uppvisa enighet.
Vi var enade,
tills du drog in Black Sky i det hela.
Var är hon?
I säkerhet.
- Vad betyder det? - Jag är inte skyldig er några svar.
Med tanke på de senaste timmarnas händelser
tyckte jag att det var bäst att isolera henne.
Tror du att vi ska döda henne?
Nej.
Jag tror att hon skulle döda er om hon ens anade er illojalitet.
Vår avsikt är inte att vara illojala.
Vi har alla samma mål, precis som vi har haft i århundraden.
Jag är inte säker på det längre.
Vi måste hedra Sowande genom att strida för det han förlorade:
livet självt.
Vår ledare har tagit oss så här långt. Jag tänker fortsätta följa henne,
tills vi har Iron Fist i vår ägo. Tills vi får det vi behöver från New York.
Det är nog här framme.
- "Nog"? - Jag vet inte.
Alla sandstenshus ser likadana ut.
- Fan. Förlåt, jag glömmer att du... - Ingen fara. Sånt händer.
Vad behöver jag veta om arkitekten?
Hans fru gav mig i uppdrag att hitta honom. Hon visste inte mycket,
särskilt inte om en hemlig tunnel under New York.
Det är ett hål, rakt ner i marken.
Strax innan han sköt sig, sa han att "de" skulle ta över stan.
Nu vet vi att "de" är Handen.
Tillhörde han dem?
- Han sa att han var en av de goda. - Trodde du på honom?
Jag kan inte höra hjärtslag, men jag kan folk. Han var desperat.
Han samlade på sig sprängmedel.
Var Midland Circle målet?
Kanske. Här tror jag att det är.
- Tror du? - Till 99 %.
Till 92 %. Men det är ändå mycket.
- Lexi, eller hur? - Mamma är inte hemma.
Vet du när hon kommer hem?
Vad vill du?
- Prata. - Om pappa?
Om det som hände.
Du sa att han blev insyltad med maffian eller nåt.
- Det var inte maffian. - Vem är du?
- Han är advokat. - Va?
Jag heter Matthew Murdock. Jag tror inte att vi vet allt om det som hände.
Det skulle vara bra om du kunde svara på några frågor.
Okej.
Förr betydde en stängd dörr nåt.
Jag ber om ursäkt.
Vi har känt varann länge, men jag har aldrig sett dig så här.
Du sitter på mycket makt.
Men det är både en börda och en välsignelse.
Därför övertygade jag de andra att låta dig leda dem.
Du och jag har alltid förstått varann.
Jag har ett villkor.
Vi ska söka upp och tillfångata Iron Fist själva,
utan Black Sky.
Det är inte likt dig att visa bristande förtroende.
Det är inte heller likt dig att visa sån...
Svaghet?
Våra bröder uttrycker sig klumpigt, men de talar sanning.
Black Sky har alltid varit din profetia och vision.
- Nu har du misslyckats. - Jag håller inte med.
Hon är nödvändig för att vi ska lyckas. Du måste prata med dem.
Jag har försökt.
Hennes återuppväckelse har varken fört oss närmare Iron Fist,
substansen eller K'un-Lun.
Det enda vi är närmare är döden.
Hur kan du inte se det jag ser?
Visst är hon skicklig...
Jag talar inte om hennes förmågor.
Hon har en styrka som du och jag bara kan drömma om.
Hur det än är med det, håller de andra inte med.
De andra vill åt min plats vid bordet.
Det har hänt förut, som du sa. Jag var med.
Gao, det var du som ledde det.
Det är historia nu.
Just nu är jag kanske din enda allierade.
Men du tror inte att Black Sky räcker för att rädda oss?
Jag har lärt mig att inte tro på nånting.
Men vår tid tillsammans är inte över.
Inte än.
Överväg mitt förslag.
Vi kan vara redo ikväll.
Du hade rätt.
Jag finns här när du är klar.
Ni har bundit fast mig som en fånge.
Nej, inte "som en fånge". Du är en fånge.
Det klär dig inte.
Var är Matt och Jessica?
De söker information om Midland Circle. Vi tror att det började där.
"Vi"? Menar du alla er, som gaddade ihop er mot mig?
Hör på. Om du hade lyssnat istället för att börja slåss,
skulle du ha varit med vid samtalet och hållit med.
Midland Circle är skumt,
- speciellt nu när vi har hittat hålet. - Vilket hål?
Murdock tror att det är nåt konstigt med Midland Circle.
Och så fick du ta vakten.
Nej, det beror på dig.
Ett stort misstag.
Ser du inte vad det är som händer?
Ni ser mig som en fiende,
samtidigt som de försöker döda de vi bryr oss om.
- Misty skyddar dem. - Just nu, ja.
En polisstation rymmer inte alla jag bryr mig om.
Det gäller för dig också.
Stan står på spel.
Du och jag,
Luke Cage och Iron Fist, vi hör hemma där ute.
Tillsammans, på fronten.
Jag tycker inte om att slåss.
Men när jag måste göra det, gör jag det på ett smart sätt.
Att fängsla mig är inte smart.
Att slåss mot såna som står på ens sida är inte heller smart.
När jag kan fokusera min chi, tar jag mig loss från stolen.
Jag väntar.
Vad gör han?
Mediterar.
Tror jag.
Han pratade om tranans ställning och om att centrera sin animalie.
Sen lyssnade jag inte längre.
Anima.
- Va? - Han ska centrera sin anima.
Visst. Jag gillar inte mystik.
Det är inte mystik.
Det är ett annat sätt att se världen.
- Det är ganska udda. - Ja.
Det handlar om perspektiv.
Berätta igen hur du besegrade draken och fick din magiska näve.
Under den sista prövningen mot Shou-Lao the Undying,
- slog jag in näven i hans glödande hjärta. - Du, jag skojade.
Glödande hjärta?
Det måste ha gjort ont.
Ja.
Du anar inte.
Jag har blivit träffad av en raketkastare en gång.
Och blivit skjuten i ansiktet.
Av Jessica.
Vår Jessica?
Tro mig. Jag skulle hellre ta mig an en drake.
Vad hände mellan er?
Vi hade nåt ihop.
Men sen gick vi skilda vägar, så...
Skilda vägar?
Du börjar låta som jag.
Jag vet inte vad ni tror att ni ska hitta. Det är ganska enkelt.
Pappa övergav oss och blev dödad.
- Det är nog svårt att förstå... - Nej.
Din pappa ville inte göra dig och din mamma illa.
Hon gråter sig till sömns varje kväll nu.
Hade din pappa ett arbetsrum här hemma?
Nej, han skilde på arbete och fritid. Det hade han ju nytta av.
Du påminner om en vän till mig.
Hans pappa var boxare.
Han blev indragen i nåt som gick överstyr och blev dödad.
Under lång tid trodde min vän att hans pappa hade övergett honom.
Sen fick han veta att hans pappa dödades
för att han ville sluta begå brott.
Han ville att hans son skulle vara stolt.
Min väns pappa var en bra man. Det kanske din också var.
Hon hette Elektra Natchios.
Du är inte hon.
Du är mycket mer än så.
Det fanns en man...
Han kallas djävulen i Hell's Kitchen.
I det andra livet lät han Elektra dö.
Var det honom jag stred mot?
Han kanske försöker lura dig igen för att få dig att svika oss.
Det ska jag inte.
Det är en sak till du måste veta.
Det gäller mig.
Jag är döende.
Du kan inte dö. Handen lever för evigt.
Det vill vi göra.
Men även våra kroppar har sina begränsningar.
När döden inte orsakas av yttre krafter,
försöker organismen ibland göra slut på sig själv.
Jag behöver en substans som vi upptäckte i K'un-Lun.
I åratal har den väckt oss från de döda.
Jag använde det sista av den för att återuppväcka dig.
Varför då?
Jag visste att du var vår räddning.
När jag såg dig,
insåg jag att jag, efter all denna tid, trots att jag har de andra vid min sida,
var trött på att vara ensam.
Så om vi inte hittar mer av substansen...
...kommer vi båda att dö?
Ja.
Du måste se till att det inte blir så.
Du är Black Sky.
När det här är över, ska du och jag...
Tjäna livet. Alltid.
Din hjärtrytm saktas ner.
Och andningen.
Så skapar man god chi.
Dålig chi fördrivs från kroppen.
Det är mer invecklat än så.
Inte mycket.
Jag hade kunnat förvänta mig det här av de andra.
Men du om nån borde förstå.
Vi är i krig.
Det är vår plikt att vinna kriget.
Att utkämpa det, kanske, men att vinna...
Då krävs det nåt mer.
- Tränades du av samma folk som jag? - Nej.
Varför tror du att det är rätt att binda fast mig?
Du verkar hitta på allteftersom.
Det gör jag också.
Så gör överlevare.
- Jag vet inte ens var jag ska börja. - Ta det från början.
Pappa var en sån där man som...
Han var så trevlig att han var tråkig.
- Och sen då? - Sen förändrades han.
Han arbetade mer, det var inget konstigt med det,
men sen slutade han sova.
Jag hörde honom gå omkring här nere på nätterna.
Han slutade äta med oss. Han slutade äta helt.
Han satt vid pianot ibland, men spelade aldrig.
Inte som förut. Han gjorde inget han tyckte om.
Jag saknade honom.
Långt innan mamma vände sig till dig.
Långt innan han dog.
- Spelar du? - Ursäkta?
- Piano. - Nej. Gör du?
Ja. Jag lärde mig det i kyrkan när jag växte upp.
- Vad gör du? - Jag... Går det bra?
- Det är rakt fram. - Hitåt?
Ja.
Jag var inte särskilt bra, men...
- Vi borde gå. - Vänta lite.
Hör du det där?
Diss.
Hammaren kommer emot nåt innan den träffar strängen.
Vad är det där?
Det ser ut som ritningar till byggnaden din pappa jobbade med.
- I pianot? - De fick inte falla i fel händer.
Är era de rätta?
Jag lovar. Vad din pappa än gjorde, så är vi på er sida.
Ge oss en liten stund, bara.
Han tänkte spränga den.
- Jävlar. - Vad?
Det är inte byggnaden.
Det är nåt annat, nåt under byggnaden.
- Hålet? - Nej.
Det är på dess botten.
Nåt under Midland Circle.
- Hur mår du? - Finfint.
Men ni två är inga suparkompisar.
Sänk inte garden.
Han är bara frustrerad.
Jaså? Han kan knocka oss på en sekund.
Ja, han sa det.
Jag hörde tjejen nämna att du nyligen har blivit frigiven.
Ja.
- Jag har lagt det bakom mig. - Knappast.
Man kommer aldrig riktigt över det.
- Oavsett hur många man nitar. - Vad ska det betyda?
Det betyder att när skiten brakar loss,
så kan du göra större skada om du släpper loss.
Jag är inte här för att skada nån. Jag njuter inte av att se andra lida.
Jag är ute efter svar.
Jag har också suttit inne.
Innan jag gav mig in i kriget mot Handen.
När jag var liten. Tio år.
Att vara blind på kåken var kul.
Sen träffade jag några som lärde mig att slåss på riktigt.
De lärde mig hur världen funkar.
När jag kom ut, hade jag ett syfte.
Var det de som kallas De kyska?
Ja.
De var den enda familjen jag har haft.
Bortsett från Matty.
Och Elektra.
- Jag beklagar sorgen. - Tack.
Det är inget emot det som väntar.
Varför har man rökelse?
Det hjälper mig att meditera.
Be om vägledning.
Förlåtelse. Såna saker.
Arkitekten upptäckte en struktur under sin byggnad,
nåt så hemskt att han dog när han skulle spränga den.
Han ville förstöra den, inte spränga den.
Han ville kollapsa den. Är du säker på att strukturen är tillverkad av människor?
Kan det vara berggrund?
Trettio våningar ner, och perfekt kupolformad?
Okej. Du har rätt.
Jessica?
Hur visste du?
Vadå?
Det där om min pappa.
En brottsbekämpande blind advokat. Det måste vara en bra historia.
Eller en skitdålig.
Du kollade upp mig och jag dig.
Vi jobbar nog bättre ihop om vi litar på varann.
- Eller hur? - Det är det snällaste du har sagt.
Vänj dig inte vid det.
Vad mycket rök.
Vad är det för nåt?
Allt möjligt.
Grabben hade rätt.
Vi är i krig.
De behöver honom för att vinna.
Vi kunde bara komma på två alternativ:
fly eller slåss.
Men...
...jag har hittat ett tredje alternativ.
Nåt är fel.
Luke!
Det kommer inte att göra ont. Jag lovar.
Du behöver inte göra så här.
Alexandra sa att jag inte visste vad du var. Hon hade rätt.
Du var vårt vapen, men du blev deras.
- Vad pratar du om? - Du tjänade K'un-Lun enligt bästa förmåga.
Om du har tur, får du se det igen. Det ska tydligen vara vackert.
Stick, lyssna på mig.
Jag önskar att det fanns ett annat sätt.
Men det finns sånt som är mycket värre än jag i den här världen.
Stick!
- Du får honom inte. - Du bestämmer inte över mig längre.
Elektra!
- Lyssna på mig. - Matthew.
Du behöver inte göra det. Okej?
Du är inte en av dem. Det här är inte du.
Vad skönt att se dig.
Nej!
Får jag göra dig sällskap?
Jag vet att du helst äter ensam,
men jag vill be om ursäkt.
Jag trodde att hela den årgången gick åt vid branden i Marseille.
Du anar inte vad man kan hitta på botten av Baleariska sjön.
Fortsätt.
Jag ville först inte lämna K'un-Lun med dig. Minns du det?
Ja. Du ville stanna där med de äldsta.
Du ville...
...använda våra upptäckter till goda syften.
Det är dags att tala om sanningen.
Jag ville inte stanna i K'un-Lun.
Jag ville bara inte lämna det med dig.
Det förvånar mig inte.
Du har alltid fokuserat på din egen styrka.
Det har tagit mig ända hit.
Jag väntar fortfarande på ursäkten.
Jag antar att du har talat med Gao.
Ja.
Oavsett vad som har hänt tidigare, ska vi utkämpa det här kriget tillsammans.
Självklart. Just därför...
...ville jag att din sista måltid skulle vara god.
Kom du hit ensam...
...för att möta mig?
Dumt.
Men du har alltid varit en ensamvarg.
En intressant metafor.
Men om du kände mig det minsta...
...skulle du veta...
...att jag jagar varg.
Om du kände mig det minsta,
skulle du veta att jag alltid vinner.
Kom till styrelserummet.
Mr Rand, jag vet att jag talar för oss alla
när jag säger att det är så trevligt att du är här igen.
För gott, dessutom.
Det här kriget...
...är inte över.
Kruxet med krig är
att det bara funkar om båda sidor tror sig vara de goda.
Ni strider för att besegra oss och vi för att ta tillbaka det som är vårt.
Vad är det ni vill?
Vi vill återvända till K'un-Lun.
Det är omöjligt. Ni har förstört det.
Jag såg det.
Du såg det du ville se.
Sanningen är att du och jag inte är så olika.
Vi har vårt hem gemensamt.
Vi vill båda återvända dit.
Och nu, när döden inte längre står i vägen för oss,
kan vi göra det, tillsammans.
Nej.
Vi är inte lika.
Jag vet det.
Men till slut...
...och det här är slutet...
...gör du precis som alla andra.
Du tjänar mig.
Vart för ni mig?
Nu när vi har honom, kan vi fortsätta som planerat.
Mycket lite har gått som planerat.
Vi har Iron Fist, men till vilket pris?
Kan vår överlevnad kosta för mycket?
Ja, när en av oss fick sätta livet till.
Vi måste se till framtiden.
Den är vår största tillgång.
Hädanefter kan vi lägga allt fokus på att säkra substansen.
Innan hans allierade dyker upp.
Vi får inte underskatta dem.
Underskatta inte mig!
Döda Luke Cage.
Döda Jessica Jones.
Och djävulen i Hell's Kitchen, vem han än är.
Vad roligt att ni stöder planen.
Låt mig påminna er om att jag oskadliggjorde våra fiender.
Jag gav er Iron Fist.
Jag höll liv i den viktigaste operationen i vår historia,
medan ni gav efter för kaos och konflikter.
Jag har bevisat att jag är den enda sanna ledaren...
Han heter Matthew.
Och jag heter Elektra Natchios.
Ni arbetar för mig nu.
Några frågor?
Undertexter: Hanna Waurio